Fixed by: bullit
KRAKÓW, SEPTEMBER, 1939
KAROL - EN MAN SOM BLEV PÅVE
Karol, byt av Krystyna.
De har slagit ut flygvapnet, 500 plan blev skrot innan de hann lyfta.
De sa det på radion, sen tystnade den.
Jag tar med Wislawa till Wadowice, sen tar jag värvning.
Wislawa, du är judinna.
Alla judar borde lämna Polen.
Wadowice är en småstad, där skulle ingen skada en jude.
Tomasz, tar du hand om min far? Jag vill också ta värvning.
Självklart, han får bo i prästgården.
Du sa att du aldrig kunde bli soldat.
Jag trodde inte att det skulle bli så här.
Du då, Wiktor?
Alla som läser medicin har kallats till sjukhuset.
Hur ska det gå för oss?
Om de onda tar över
har vi snart varken röster eller tårar kvar.
Men vi får inte förlora hoppet!
- Karol! - Jerzy!
Jag åker till Wadowice om jag hittar ett tåg.
Jag hämtar min far, sen tar vi värvning.
- Professor Wojcik! - Jag ska till universitetet.
- Dörrarna är låsta. - Vi har värdefulla böcker där.
Jag bär ner dem i källaren i fall de bombar oss.
- Vi hjälper till. - Vi också.
Hur går det för din syster, mor och mormor när ni ger er av?
Nazisterna struntar i kvinnorna.
Ni Klugers är judar, ni är i fara.
Vi är polacker, vi slänger ut nazisterna.
Vad är det?
- Vad är det? - Jag är så rädd.
Sätt dig i säkerhet i Wadowice.
Var försiktig.
Jag är så rädd.
Var snäll och följ med till prästgården.
Det var på tiden, Karol.
Tomasz, tack och lov att du...
- Vad är det där? - Vad tror du?
Min gamla uniform, jag ska ta värvning.
Nej.
Det är min tur att slåss, inte din.
Du får det bra hos Tomasz i prästgården.
Gör som Karol säger, mr Wojtyla.
Mor hade varit stolt över mig.
Hon skulle ha stoppat dig.
Kan du tala förstånd med honom?
Du vet hurdan han är.
Hör på, mr Wojtyla, ni är för gammal för sånt.
Er kropp är inte lika stark som hjärtat och själen.
- Jag är klar. - Vad ska jag göra?
Skydda honom och var försiktig.
Hur är det fatt?
- Jag kan bära dig. Vad heter du? - Jozef.
- Upp med dig. - Jozef!
- Jag tappade bort dig. - Jag vrickade foten.
- Ni behöver inte bära honom. - Karol har starka axlar.
Min svägerska har en gård vid Mielec, vi ska dit.
Jag ska valla korna. Mormor har ett piano, men det är ostämt.
Jozef fick pianolektioner av prästen i Sankt Bartolomeus.
Det gläder mig att få bära en Chopin på axlarna.
WADOWICE
Får vi?
Hania.
- Karol, då? - Han och fadern tar värvning.
- Jerzy! Jag ska ge mig av. - Vi med, vi ska till...
Vad roligt att du kom!
Vi åker via Myslenice.
Wislawa kysste mig... !
Får jag lite vatten, Karol?
Har du feber? Du är ju het som en spis!
Dumheter, jag har aldrig haft feber i hela mitt liv.
Det var Jusek.
Jusek!
Ursäkta. - Jusek, vänta!
- Karol! - Jusek!
- Vilken överraskning! - Jusek!
- Vi ska ta värvning i Rzeszow. - Vi med.
- Får min far rum? Han är sjuk. - Tyvärr.
Träffade du Hania?
Hon är i säkerhet i Wadowice.
Hon talar jämt om dig.
Karol, snart är stormen över.
Här, behåll det.
Det för tur med sig. Vi ses vid fronten.
Gud välsigne er!
"Förblindad av röken ser jag på deras skuldror"
"likt en kista i en pelargång"
"ditt piano som faller, faller."
- Vad sa han? - Hej, Jozef.
- Hur går det med foten? - Bra.
Jag citerade vår störste poet: Norwid.
Under revolten kom ryska soldater som dödade och förstörde.
De slängde ut Chopins piano, det landade på ett bål.
Några smög fram och bar det i säkerhet.
Jag skulle också ha vågat livet för Chopins piano.
Jag vet. Det är därför poeten säger att vårt land aldrig kan besegras.
Aldrig.
Fader!
- Är det ert fosterlands altare? - Ja.
Är det här ni firar
att polackerna besegrade de tyska riddarna?
- Är det här ni ber för Polens frihet? - Ja.
Mästerverket skapades av en tysk.
Peter van der Rennen, från Danzig.
Änglarna tillverkades av mästarna i Augsburg.
Vi befinner oss på tysk mark.
Det var generalguvernör Hans Frank.
Han har gett order om att stänga katedralen. Jag beklagar.
Beklagar?
Alla måste ut.
Vart ska ni?
- Kyrkan tillhör folket. - Kraków har fler kyrkor.
Bara en katedral.
Katedralen ingår i Wawel-slottet, mitt residens.
Den är inte polackernas längre.
Kyrkan är min.
Om ni är kristen
borde ni veta att den är en plats för själen, inte för era stövlar.
Macke!
Den polske prästen är tröttsam.
Ni måste gå nu.
Hej.
Har ni nån medicin? Min far har feber.
Nej, jag har ingen.
- Jag vet en som har. - Jaså?
Ja.
Var så god.
Tack så mycket, Jozef.
Tackar ödmjukast, unge herrn.
- Det är kallt i dag. - Var är din jacka?
Jag gav den till min bror, han var blöt.
- Var så god. - Tack.
- Han liknar Edmund. - Vem är det?
- Min storebror. - Är han död?
Han var läkare, han blev smittad på sjukhuset.
- Saknar ni honom? - Ja.
- Väldigt mycket, jag älskade honom. - Då ska jag bli läkare.
- Du ville ju spela piano. - Jag kan göra bådadera.
Är din mor också död?
Jag var i din ålder.
Men vi talas vid.
När jag blundar, känner jag hennes händer mot mitt hår.
Jozef!
Ge tillbaka rocken.
- Får jag ha den lite till? - Så länge du vill.
- Tills jag blir vuxen? - Ja.
Då får du den här.
Vad handlar den om?
Jag tycker om sagan om ormen och urmakaren.
- Läser du den för mig? - Självklart.
"En dag kom en utsvulten orm till urmakarens verkstad."
"När han inte hittade nån mat..."
Jozef!
Karol, jag vet inte var du är.
Jag vet inte om du är soldat i det fria Polen.
Jag vet inte ens om du lever.
Wadowice, vårt kära Wadowice, finns inte längre.
Ingenting är sig likt.
Folk förs bort varje dag.
Tomasz hade rätt, judarna lever farligt.
De tänker stänga in dem i getton.
Gestapo tog över Klugers hus och kastade ut kvinnorna.
Jag gömde dem.
Hania! Jag vet vart du ska.
Jag vill träffa Tesia, låt mig följa med.
Kom då.
- Hania! - Jag har en överraskning åt dig.
Tadek!
Du borde inte ha kommit, du vet vad de gör med polacker som...
Jag kan inte leva utan dig.
Tesia, titta!
Riktig hauka!
Du är en god människa.
Mormor!
Lukta.
Tesia gav mig en present.
Titta här.
Mrs Rozalia, jag vill ta med mig Tesia härifrån.
Jag gömmer henne hos mina föräldrar.
Följ med honom.
Jag älskar dig, men jag lämnar inte mor och mormor.
- Snälla Tesia... - Nej.
Vi stannar här tills det är över.
Hade det inte varit för dem, Karol,
skulle jag ge mig av och leta reda på dig var du än är.
- Vi klarade det, far. - Ja.
Nästan framme.
Våra bästa divisioner är på andra sidan.
De ska bli vår räddning.
Kom inte hit! Vänd om!
Ryssarna har korsat gränsen.
Hitler och Stalin har ingått en pakt.
Röda armén har förrått oss.
De tar inga fångar.
Vänd om!
Kom, far.
- Kom nu. - Lämna mig här!
Vi måste iväg.
Fortsätt till Kraków.
Lämna mig här, sa jag.
- Jag har fått nog. - Sluta!
Rädda dig själv.
Stick härifrån!
Sluta!
Låt dem döda mig.
- Far... - Nu är det slut.
- Gör inte så. - Nu är det slut.
Sluta!
Håll i.
Mor skulle inte vilja se dig så.
Kom.
Är ni tillbaka? Vad har hänt?
Mrs Antol, kan ni hjälpa mig?
Jag hämtar dr Zweig.
Mr Wojtyla?
- Har ni sett Wiktor Milosz? - Nej.
- Vad står på? - Wojcik har kallat hit oss.
Krystyna!
- Universitetet är öppet igen! - Vad har hänt?
Jag letar efter Wiktor. Far är sjuk, dr Zweig var inte inne.
Nazisterna grep honom, några usla polacker har flyttat in.
Wiktor arbetar på sjukhuset, jag följer dig.
Karol...
De bygger upp en motståndsrörelse, vi borde gå med.
Passa dig, det finns spioner här.
Spioner? Det är inte möjligt.
Det var ju här vårt land föddes, vi har samma rötter och språk.
- Man förråder inte sin egen mor. - Vem förråder sin mor?
Professorn... Jag syftade på vårt modersmål.
Frihetens pris är högt.
Det är därför det kallas frihet.
Man betalar priset, lär känna sig själv och behärskar sig gång på gång.
Det var du som skrev det, eller hur?
Jag är generad och smickrad över att ni minns det.
Wojtyla har rätt!
Vi får betala för vår frihet med tårar och blod.
Generalguvernör Hans Frank bor i Wawel,
dynastierna Piasts och Jagellos ärevördiga residens.
Denne nazist har påstått
att Polen har en kung vars folk är hans slavar
utan rättigheter, men tvungna att lyda.
Gör motstånd på det sätt som ni anser vara riktigt.
Diskutera det och följ ert samvete
men gör motstånd!
Länge leve friheten!
Länge leve Polen!
Tre sprutor till, så kan ni spela fotboll igen.
Det har jag aldrig gjort.
Då har ni missat det bästa i livet.
Bli frisk först, så kan ni prova sen.
Bra sagt, mrs Antol.
Det är nästan omöjligt att få tag i kininsulfat,
men Wiktor Milosz klarar allt.
Tre tabletter per dag tills febern går ner.
Vi ses i morgon.
- Hur mycket är jag skyldig? - Tänk inte på det.
Räkningen kommer när jag blir berömd.
Sköt om er, mr Wojtyla.
Adjö.
Hania, jag undrar hur du har det i Wadowice.
Jag läser och skriver jämt.
Far är bättre, men vi har ont om pengar.
Tomasz träffar jag sällan, han hjälper de utfattiga.
Kraków gråter med sina föräldralösa barn och änkor.
En tyst, lidande stad.
Jag är så rädd.
Vi försöker gå på professor Wojciks lektioner
för att få reda på vad som händer i Europa.
Guvernören Hans Frank
kallade lärarkåren till ett möte om undervisningen.
Inga studenter fick komma, men Wiktor och jag gick dit.
Stopp...
Häråt.
Jag vill ha mer tid...
...massor av tid...
...en evighet...
...att tala med er.
Ni är Krakóws elit.
Jag skulle vilja diskutera Platon med er.
Jag skulle vilja tala om Rom.
Jag har studerat i Rom.
Jag vill läsa Nietzsche och Goethe.
Men jag har inte tid.
Jag har inte tid.
Jag drömmer om
att göra Wawel till en ö av civilisation och förfining...
...mitt i det slaviska barbariet.
Men ni polacker,
särskilt ni intellektuella...
...är födda till ränksmidare.
Nej.
Polen ska förbli tyst.
Som ett lik.
Jag tänker stänga alla skolor och universitet,
tidningar och konstsällskap.
Jag ska förstöra alla polska bibliotek.
Vad ska ni med skolor, universitet och bibliotek?
Ni har inget land, ingen kultur.
Barn med nordiskt utseende
tas från sina föräldrar och uppfostras som tyskar.
Övriga får arbeta hårt och äta minimalt.
Till sist dör de.
Polen kommer att dö med dem.
Polen kan inte dö!
Länge leve Polen!
Försöker ni fly, gör ni mig en tjänst.
Ni blir skjutna.
- Vi sticker. - Nej.
Hur många är ni?
187, bra.
Ni slipper handbojor.
Gå i god ordning till lastbilarna.
Kliv upp en i taget.
Era händer är knutna, mr Frank.
Ni tror att ni håller livet självt i era händer.
Se efter, de är tomma.
Ni står där och talar till oss.
Ni har inte förstått att livet har lämnat er.
När ni inser det, är det för sent.
Då ska ni minnas vad Wojcik sa,
professorn i polsk filologi.
Skjut honom.
Wojcik lärde oss att svaghet är att vägra acceptera nederlaget.
Lärarna som inte avrättades dör i Sachsenhausen-lägret.
Vi är omgivna av vansinne och lidande.
Hania, om du visste hur det är i gettot.
De som inte svälter ihjäl,
dör av tuberkulos, dysenteri
och allt möjligt, om de inte begår självmord eller blir mördade.
Häråt.
Vet du vad "råttjakt" är? Ett nazistuttryck.
Det finns hål i muren.
Bara små barn kommer igenom - råttor.
De letar efter mat bland soporna.
Nazisterna skjuter prick på dem för skojs skull.
Snart får du se en liten råtta komma ut.
Nu kan du komma.
- Hur mår du, Simon? - Hungrig.
Jag har bara medicin, jag försöker ta med potatis i morgon.
Eli Singer, snickaren, och hans bror Chaim.
De behöver inga kläder längre.
Vad står på? Vart ska du?
Var inte orolig.
Vart för han dig?
Be för mig.
Den vägen.
- Och ni är...? - Fader Tomasz Zaleski.
Även vackra pojkar kan tydligen bli präster i Polen.
Prästen från katedralen! Ursäkta att jag är sen.
Några av mina befäl har biktat sig hos er.
Jag vill också bikta mig.
Men jag har lovat att bjuda mina gäster på hjorten vi sköt.
Mitt emellan ögonen.
Inga detaljer, jag tappar aptiten.
Jag biktar mig efter lunchen.
- Vad heter ni? - Tomasz Zaleski.
Zaleski.
Zaleski äter med oss.
Ni får se oss synda genom frosseri med egna ögon.
Nej tack.
Jag väntar utanför.
Jag kan inte låta en präst stå utanför medan jag äter.
Var så god.
Vill du börja, raring?
Säg mig, Zaleski...
Får ni höra mycket polskt hat under bikten?
- Jag hör polackernas lidande. - Vill ni höra sanningen?
Där det inte finns nån kultur, finns det inget lidande.
Bara instinkter.
Polackerna kommer att älska oss.
- Just nu sover de. - "Jag älskar dig, du sover."
Polska kvinnor tvättar sig inte.
De har ingen tvål.
Den undanflykten håller inte.
Vi har utvecklat en metod att göra tvål av nåt som är gratis.
Förstklassig tvål med mjukt lödder.
Jag har beställt massor åt de polska damerna.
Tvål gjord av avföring.
Var det inte roligt?
- Jag måste gå. - Sitt!
Se så, sätt er.
Reta honom inte.
Snälla...
Hädanefter ska släktingarna betala för begravningarna i gettot.
Dödstalen sjunker säkert direkt.
Det har de redan gjort.
Alla judar är sjuka.
Sjuka människor älskar smuts.
Smutsen är deras element, de är dekadenta.
Missfoster.
Oförmögna att uppfostra sina barn som vi gör i Tyskland.
Svin.
Judiska barn är inte barn.
Hur sa?
Tyska barn är rena.
Judiska barn är smutsiga.
Tyska barn har tänder.
Judiska barn har inga tänder.
Tyska barn sover på madrasser.
Judiska barn sover bredvid borden där de döda ligger.
Tyska barn leker.
Judiska barn vet inte hur man leker.
De är missfoster.
Deras enda nöje
är att se sina föräldrar, bröder och systrar bli skjutna.
Deras enda nöje är att se sin mor bli mördad.
Tyska barn ler.
Judiska barn ler inte.
Tyska barn går, judiska barn kan inte gå.
Ni kan inte lära dem att le eller gå.
Ni kan inte piska dem till lydnad.
Aldrig.
Vet ni inte att judiska barn saknar ben?
Judiska barn har vingar!
Skjut mig.
Polska präster, hur bär de sig åt?
Har de vingar?
- Vad skriver du? - En pjäs.
- Om vad? - Sorg.
Jag ger mig av, Karol.
Möt mig, om du kan, på vägen till Czestochova.
Jag har hemska saker att berätta.
Jag har inga tårar kvar, inget hjärta.
Minns du synagogan i Wadowice?
Vi kunde se den från gömstället.
Tesia!
Vad var det?
Inget, mormor.
De sprängde en blindgångare.
Ge dig av innan de hittar dig här.
Ge dig av.
De för bort de gamla och sjuka.
Varför?
Vart för de dem? Tar de hand om dem?
Vet inte.
Jag var inte beredd på det.
Är det ingen i hela världen som protesterar?
De som håller tyst medan folk blir mördade
är inte bättre än mördarna.
- Jusek är död, eller hur? - Nej.
Han lovade att skriva.
Han gjorde kanske det, men breven kom aldrig fram.
Ger du mig en puss?
Wislawas blick skrämde mig.
Hennes stora, vackra ögon var alldeles tomma.
De hade blivit aska.
När de började skicka folk till Auschwitz och Belzec,
hittade Gestapo familjen Kluger.
Jag kom dit med Tadek samma dag.
Låt bli henne!
När man inte ser ondskan, kan man leva med den,
men när man ser den med egna ögon, kommer man inte undan.
Spela nåt!
Varför?
Varför fortsätter gruvligheterna?
Det blir bara värre.
Vad är det som gör deras ögon, hjärtan och sinnen...
...så oförmögna till medkänsla och respekt?
Vilka är dessa människor
som har mödrar, systrar och barn
och makar och fruar bredvid sig om nätterna?
Är de skapade till Guds avbild, Karol?
Var är Gud?
Du, Maria, Polens drottning.
Gud har gjort Czestochova till din tron.
Skydda oss, gör oss starka
så att vi kan driva ut fienden.
Rädda oss.
Ge oss fred.
Varför får jag inget svar?
Hur kan någon tvinga andra att leva i total misär?
Utan hopp.
Hur ska vi förklara det?
Hur många miljoner monster finns det på jorden, Tomasz?
Varför måste de oskyldiga betala?
Hur många oskyldiga måste födas bara för att bli slaktade?
Jag såg nazisterna i ögonen.
Ondskan jag såg var så stark...
...så obegriplig...skamlös.
Jag fick lust att döda dem.
Och jag är präst.
Jag har skuldkänslor för det.
Jag vill inte hata som de gör.
Kärlek.
Det är det enda som skyddar oss mot avgrunden.
Var var du i dag?
Jag köade för att få bröd.
Det var slut.
Varje gång du går ut, är jag rädd att du inte ska komma tillbaka.
Jag måste gå ut.
Vi måste äta, vi måste leva.
- Vem där? - Tomasz.
Ingen får vara ute så här dags.
Hur står det till?
Jag är lika frisk som förr, så gott som.
Jag har ordnat jobb åt dig i ett stenbrott.
Utan den här blir du deporterad.
Tack.
Arbetstillstånd?
Och förfalskade födelsebevis för judar.
Hämta Wiktors vodka, Karol.
En läkarstudent gav mig den när kininet tog slut.
Han sa att den hade samma effekt.
Tack, men jag måste gå.
Nej då.
Du är stark.
- Vilket stenbrott har du jobbat i? - Jag är student.
Jag gillar inte studenter.
De tror att de vet bäst, men de vet inget om livet.
Jag är väl arbetare, då.
- Du är sen. - Förlåt.
Vi tänker gå med i motståndsrörelsen.
Inte jag. Ni vill slåss med vapen, jag slåss med ord.
Teatern måste leva vidare.
Du har varken lokal eller publik.
Teatern får gå under jorden, i lägenheter, källare.
Ordet måste leva.
Polen har drabbats av terror, men du vill spela teater.
Du borde skämmas.
Vi har inget val, vi måste ta till vapen.
Ordet är starkare än kulor.
- Säg det med en pistol mot huvudet. - Du då, Karol?
- Vi går nu. - Väpnat motstånd!
Vänta!
Jag förstår dem som tar till vapen.
Nazisterna utrotar oss, de vill utrota vår kultur också.
De vill utrota vårt språk.
Vi har ingen framtid om vi inte lyckas rädda vårt förflutna.
Den som väljer att ta till vapen är i sin fulla rätt.
Kotlarczyk har också rätt.
Vi måste hålla vår kultur levande.
Vi låter teatern gå under jorden.
Kom ihåg...
Den är livets samvete.
Sköt er teater, så hanterar vi vapnen.
Som ni vill.
Vi för samma kamp
med samma hopp mot samma ondska.
Då så.
Kom nu.
Förlåt.
Jag vet att det är sent.
Karol Wojtyla, jag vill tala med miss Tuszynska.
Mina inneboende får inte ha män på rummet.
Det är brådskande, jag ska inte stanna länge.
Tuszynska!
Den här herrn har tydligen något brådskande att säga dig.
- Känner du honom? - Ja, mrs Bialek.
- Låt gå då, om dörren står på glänt. - Tack.
Jag vet att du är modig.
Du har fått utstå så mycket att du vill hämnas.
Nej.
Jag vill ha rättvisa, inte hämnd.
Du har rätt - rättvisa.
Men jag känner dig så väl.
Hur stark och modig du än är,
hur hård du än tror att du är,
är du samma flicka
som blev förtvivlad varje gång nån ljög eller brukade våld.
Jag är ingen flicka längre.
Ditt hjärta är detsamma.
Du har svårt för att döda.
Ingen av oss är feg, det vet du, snarare tvärtom.
Sanningen är att vi hellre blir dödade än dödar.
Jag vill inte att du blir dödad.
Har ni sagt det ni ville säga?
Nej.
Jo, det har han.
Då så.
Snälla.
Sakta, sakta.
Bra, stanna.
Du, din bok.
Böcker...
Nu krävs det blod och vapen.
Och böcker.
Hania är inte här, det ante mig.
Hon kommer inte, Magda får spela hennes roll.
- Vi väntar ett par minuter. - Spelar jag så dåligt?
Absolut inte, men...
Där är hon.
Musiken tilltog, stark och bråd.
Då hörs från mästaren ett falskt ackord.
Som ormar eller krossat glas.
Vart hjärta genast fylldes av en olycksdiger smärta.
Allt högre ljöd musikens dån men ändå hördes...
Wojtyla är min bäste vän.
Vad arbetar ni med?
- Jag är konsertpianist. - Jag bryter sten.
Snart lyftes åter händerna...
Och himmelska trumpeter stämde in i marschens triumferande final.
Polen kan inte dö.
Förlovning.
De rackarna har förlovat sig.
Jag är marskalk, Nowak var namnet.
Jag var kär i henne en gång i tiden, men hon föredrog honom.
Jag vill bara säga...grattis.
Lycka till.
MOTSTÅND
I ett annat liv...
...Krystyna.
De tog Wiktor och Krystyna.
De sköt dem direkt.
Jag kräver att ni frigör er från varje uns av medlidande.
Vi måste utrota judarna totalt, ta vara på vartenda tillfälle.
Vi måste döda de polacker som hjälper dem, i första hand prästerna.
Höss är uppe i 10 000 avlivningar per dag i Auschwitz, ett utmärkt resultat.
- Varför ser ni på mig så? - Hur då?
Som om ni inte lyssnade!
Jag lyssnade mycket noga.
Bra.
Mycket bra.
Vad tar du dig till?
Vill du bli skjuten?
- Vem är ni? - Jan Tyranowski.
Vem är du?
Akta fingrarna.
En låga släcks, en annan tänds.
Om du behöver prata,
kan jag hålla på så länge du vill.
Du...
Du har inte sagt vad du heter.
Karol.
Jag måste gå, jag letar efter en vän.
- Han är präst, det gäller en mässa. - För de döda?
Vi segrar med kärlek, inte vapen.
Hur kan ni säga så med nazisterna utanför?
Nazisterna kommer att försvinna, ondskan förtär sig själv.
Men...
Om kärleken inte segrar,
kommer nazisterna tillbaka i en annan skepnad.
- Är det så ni menar? - Precis.
Johannes av Korset, en gåva till dig.
Den blir din läsning varje kväll.
Tack.
Ger du syndernas förlåtelse till nazister?
Historien ställer goda människor inför omöjliga val.
De känner sig som levande döda, de var tvungna att döda sina själar.
De behöver mig mer än ni.
De dödade Wiktor och Krystyna.
Jag vet.
Gå inte på begravningen.
Nazisterna väntar bara på en anledning att gripa er allihop.
Jag firar mässa med er i hemlighet.
Tomasz...
Var går gränsen?
Gränsen mellan dem som betalar för lite och dem som betalar för mycket?
Och vilken sida står jag på?
Jag vet inte.
Du är en av dem som måste hoppas.
Teatern, min stora dröm är krossad.
Vad menar du?
Jag kan inte se längre, smärtan är för stark.
Allt är så...nattsvart.
Världen är blind och döv.
Att försvara kulturen är inte nog.
Det finns ju vapen, men jag skulle inte kunna döda nån.
Jag har sagt dig
att du aldrig får sluta hoppas.
Du får inte förlora meningen med livet och kärleken
oavsett vad de onda är kapabla att göra.
"För att nå bortom dig själv"
"måste du färdas ut ur dig själv."
"För att få tillgång till allt, trakta inte efter något."
"För att bli allt, eftersträva att bli inget."
Ge dem evig frid, Herre, och det eviga ljuset...
Jag vill hitta samma skäl som du att tro och hoppas.
Jag vill gå i kloster.
I svåra tider ska prästerna vara hos församlingen,
inte avskärmade i klostren.
Jag har funderat på vad jag skulle offra.
Jag grubblar över valet,
anledningen till att jag vill välja den vägen.
Är det för att jag vill gömma mig?
Har jag skuldkänslor för lidandet runt mig?
Eller är det nåt djupare?
Har Gud kallat mig?
I Johannesevangeliet säger Jesus:
"Ni har inte valt mig, jag har valt er."
Dörren är öppen, nu är det upp till dig.
Det är alltid tungt att mista den man håller av.
Förr tröstade man sig
med tanken att gudarna kallade till sig dem de älskade.
Men tron är inte bara tröst, tron ger mening åt livet och döden.
Vi hyllar era generösa liv, Krystyna och Wiktor.
Vi hyllar er hjältemodiga död.
De ger mening åt de drömmar...
...som ni inte kan berätta om längre.
"Tron är dunkel som natten."
"Tron finns dold i mörkret"
"djupt inom oss"
"där Guds mysterium och kärlek är förborgade."
Karol!
Dynamiten!
Herregud...
Du är dum nog att dö för dina böcker.
- Gick det bra? - Ja. Böcker är värda att dö för.
Du är arbetare, hamra in det i din tjocka skalle.
Ta de här innan du blir blind.
- Nej, behåll dem. - Gör som jag säger!
Vi behöver folk som du med bra syn när vi börjar om igen.
Nowak...
Far? Mrs Gedrinska har lagat kvällsmat åt dig.
Far?
Jag minns när jag satt i ditt knä
och du berättade om våra hjältar.
Jag tyckte om historien om målaren Adam Chmielowski,
som miste ena benet under januariupproret.
Du berättade
att han gav upp konsten
eftersom han insåg...
...att Gud behövde honom för andra ändamål.
Han slog sig ner bland de utblottade
för att hjälpa de nödlidande.
Du har lämnat mig ensam.
Karol...
Har ni väntat i regnet hela tiden?
Vi är inte gjorda av socker.
- Vad sa du? - Vi är inte gjorda av socker.
Det brukade Karol säga när jag vägrade spela fotboll i regnet.
Jag vet, jag brukade se på.
Minns du när vi repeterade "Romeo och Julia" i skolan?
Självklart.
Du var Julia, och du Romeo.
- Huvudrollen, vad annars? - Jag ville ha honom som Mercutio.
- Minns du vad du sa? - "Jag vill hellre vara präst."
Jag sa: "Prästens roll är så liten."
Jag svarade: "Jag talar inte om pjäsen, jag talar om mitt liv."
Under hela denna fasansfulla tid
har allt som hänt visat mig på något gott.
Prästämbetet.
För alla människors skull
och för att få lära känna mig själv genom kunskapen om Gud
och leva helt för Gud.
Jag vill bli präst.
Ur ondskans djup
måste vi vittna om
att Guds mening med livet är viktigare än livet självt.
Precis.
Nazisterna har stängt seminariet, ni sätter livet på spel.
Inte ens er mor får veta att ni studerar här.
Lev precis som vanligt.
Ni studerar och mediterar i hemlighet
varenda ledig stund.
Unge man, hör du mig?
Finns det nån läkare här?
Frun?
- Det här sköter vi. - Han är inte tysk.
- Vi kör honom till sjukhuset. - Rör honom inte, han är polack.
Oroa er inte.
Den här vägen.
Jag är alltså inte död.
Tomasz.
- Jan. - Välkommen tillbaka.
- Boken hjälpte mig med valet. - Vilket val?
Mörkret...och ljuset.
Krya på dig fort, våra föreställningar är inte lika bra utan dig.
- Jag känner officern som hjälpte dig. - Gör du?
Han har tre barn.
Hans liv är i fara.
Han har fått en order som han vägrar utföra.
Jag svor att dö för Tredje riket.
Jag dör med glädje för det riktiga Tyskland.
Skäms.
Tack för hjälpen, fader. Nu är jag trygg.
Jag ser Tyskland som det var i min barndom.
Vita hus längs floden.
Gå härifrån, de säger att ni måste gå ifrån mig.
Broder.
Gå undan, de dödar er.
En vacker dag får dina barn se samma vita hus längs floden.
Gud välsigne dig.
Vem dödade honom?
Ni eller jag?
Ni dödade honom, polske präst.
Nu ska jag döda er.
Gud förlåte er.
Enligt min Gud är äran det högsta i världen.
Det högsta i världen är kärleken.
Skjut honom.
ZALESKl TOMASZ
Du där...
Papperen.
- Vart ska du, sötnos? - Till kyrkan.
- Vilken kyrka? - Sankt Andreas.
- Vad ska du göra där? - Be.
Vi äter middag hos dig i kväll.
Får jag gå nu?
- Varför har du så bråttom? - Följ med oss.
Stick och be, din polska slinka!
Ursäkta, fader. Har ni sett Karol...
Karol?
Jag väntade på dig.
Varför bär du kaftan?
De skjuter elever.
Ärkebiskopen vill att vi klär ut oss till präster.
Varför sa du inget?
- Litar du inte på mig? - Självklart.
Jag litar så mycket på dig...
...att jag kan få för mig att du vet precis vad jag tänker.
Det här visste jag inget om.
Du kan inte ägna ditt liv åt att bikta gamla gummor.
- Du är poet, skådespelare, konstnär. - Jag har bestämt mig.
Jag måste göra det.
Vad gör du?
- Du lämnar mig ensam. - Nej.
Du blir inte ensam.
- Jag har förlorat dig. - Det har du inte, Hania.
Jag är hos dig mer än nånsin.
Jag måste göra så, för framtidens skull.
Den måste bli bättre än den här ondskan, och jag vill hjälpa till.
Jag ser ingen framtid, jag blir aldrig slav åt nån.
- Hellre dör jag. - Nej.
Du vill leva.
Vi ska leva och kämpa för en värld av kärlek, inte hat.
Förlåt.
De sprängde bron, ryssarna kommer!
Nazisterna ger sig av.
De retirerar. Polen är fritt, Polen är räddat!
Vi är räddade, Polen är fritt!
Vad gör du här? Vi måste ge oss av.
Hans.
Kom.
Kom, allsmäktige skapare.
Jag är marken där andra ska gå för att komma dit du leder dem.
HANS FRANK AVRÄTTAD I NÜRNBERG
Välkommen.
Julian Kordek?
Jag hörde nåt om er som verkar omöjligt för en polack.
Att jag inte hatar ryssarna? Jag har studerat i Moskva.
Nej, att ni inte är katolik.
Är det ett skämt eller ett knep för att underlätta karriären?
Det vore ett skämt om socialismen gav katolikerna fria händer.
Räcker det som skäl för att det här skrivbordet ska bli ert?
Här är listan på Polens präster, nazisterna tog livet av en tredjedel.
Men det är många kvar.
De ska inte få tid att andas, handla eller tänka.
Snart hinner de inte ens drömma om sin Gud.
Jag är en ung klippa i Tatrabergen.
Ett sädesfält ska växa ur min ungdom
med sin längtan och smärta.
Låt glädjen prisa Dig, outgrundliga gåta.
Här!
Przemek, står du i mål en stund?
Visst.
Jag vill också spela. Tack.
Snyggt.
Nästa skott räddar du inte.
Ska vi slå vad?
Fader Karol, säkerhetspolisen!
- Är de här? - Jag såg dem i kyrkan.
Vad står på? Monsignore Kurowski...
Ni får inte gripa honom, det är olagligt i en kyrka.
- Vill ni följa med? - Ingen fara, låt dem göra sin plikt.
- Vad har han gjort? - Vad heter ni?
Wojtyla.
Han är subversiv.
Han har förrått sitt land, som även är mitt land, och ert.
Han har bara talat om heliga ting.
Detta är det sista han ser
innan han inser att det han har ägnat sitt liv åt
bara är en tom illusion.
Det är hemskt att blicka ut i tomma intet.
Det ni kallar intet, kallar jag allt.
Där ni ser mörker, ser jag ljus.
Ni säger förintelse, jag säger frälsning.
Adjö, Wojtyla.
- Hur var förnamnet nu igen? - Karol.
Karol.
Glöm inte mitt namn: Julian Kordek.
- Är du i andra månaden? - Tredje. Pawel är överlycklig.
Men vi är rädda att skämma bort barnet med för mycket kärlek.
För mycket kärlek gör barnet lyckligt och begåvat.
- Vad sa du om Lublin? - De har stängt alla prästseminarier.
Det finns ett i Warszawa, men det styrs av regeringen.
Bara Lublins är självständigt.
Ärkebiskop Baziak sa: "Jag tänker låta dig undervisa i etik."
- Vad svarade du? - Att jag ville vara präst här.
- Vad sa han då? - "Du ska till Lublin."
- Måste du lämna Kraków? - Jag kan göra bådadera.
Hur?
Det är bara 32 mil till Lublin, 8 timmars resa, jag åker på nätterna.
Du har höga tankar om våra järnvägsförbindelser.
Vart ska ni?
Min man är reporter här. Får vi komma in?
Gå.
Gå!
Vad gör de?
- Ni har ingen rätt att göra så. - Vi har våra order.
Visa respekt, papperen är vårt liv.
Får de göra så?
De skyller på att vi vägrade trycka Stalins dödsruna.
Rör inte det.
Pawel!
På knä!
Ska ni döda honom?
För en skrivmaskins skull?
Han begick ett misstag, ni begår ett större.
Bär ut alltihop, papperen också.
Är du inte klok? Ska du offra livet för en skrivmaskin?
Den är vårt levebröd, min enda frihet.
Tack.
Du vet väl att ett barn behöver en far.
Visa er aldrig tillsammans mer, då hamnar ni i fängelse allihop.
Vad tar ni ifrån oss härnäst? Stämbanden?
Om det blir nödvändigt.
Hur lyckades de kristna omvända indianerna?
Metoderna var okristliga, kyrkan måste be om ursäkt.
Så möts vi än en gång. Karol Wojtyla, eller hur?
"Nutidsmänniskan kan bara vänta sig en viktig sak från prästen: Kristus."
"Han kan få resten,"
"ekonomiska, sociala och politiska företeelser"
"från andra."
"Prästen är en unik observatör av det osynliga i världen."
Ni skriver bra.
Ja, men nu verkar det som...
- Ler Kristus aldrig mot oss? - Kristus är kärlek.
Frågan är varför kärleken spikades upp på ett kors.
Kontoret har rekvirerats.
Vad er tidning beträffar...
WARSZAWA ÄRKEBISKOPENS SÅTE
"Till Polens prästerskap. Präster döms till döden."
"Biskopen i Kielce har gripits."
"Vi kan inte låta regeringen skända altaret."
Säkerhetspolisen. Öppna! Vi söker kardinal Wyszynski.
"Jag begär inte att ni ska låta er fängslas eller offra livet."
"Men vi får inte ge vika."
"Gör motstånd."
- Nå? - De öppnar inte.
- Ska vi slå in dörren? - Han öppnar.
- Vad står på? - Säkerhetspolisen är här.
- Släpp in dem. - Men de kommer ju för att...
Släpp in dem.
Vi har order att gripa er. Regeringen har upphävt era befogenheter.
Ni måste lämna Warszawa.
Skriv på här.
Beslutet saknar laglig grund, jag kan inte skriva på.
Allt regeringen kan ta till är våld.
De blinda barnen i Radwanice.
Ni ledde dem under kriget.
De var de enda som kunde ta sig genom skogen nattetid.
Jag var en av patrioterna som de räddade.
Jag har stor respekt för allt ni uträttade mot nazisterna.
Men nu går ni emot ert eget folk.
Ni gömmer kriminella präster som dömts för sina brott.
Ni är för Vatikanen, för imperialismen och mot Polen.
Jag är densamme som jag alltid varit.
Jag försvarar landets kristna själ
och dess frihet, fred och rättvisa.
Packa era saker och följ med.
Jag är klar.
Ska ni inte ta med er något?
Jag var fattig när jag kom hit, fattig går jag härifrån.
Jag beklagar. Hunden är frisk.
- Syster Maksencja, hämta lite jod. - Nej.
Fortsätt.
- Tack och lov att du är kvar! - Vad står på?
Pawel och jag ska lämna landet.
Vart ska ni? Hur kommer ni över gränsen?
Under flaket på en lastbil, först till Frankrike, sen New York.
Pawel har en kusin i Brooklyn.
- När? - I kväll.
Förstår du vad ni ger er in på, och i ditt tillstånd?
Vi svälter här, vi lever på allmosor.
Vi ligger vakna om nätterna och undrar om de ska gripa Pawel
eller till och med se till att han försvinner.
Vi tror att alla är angivare.
De är så många, vi är helt utstötta.
Jag vill inte föda mitt barn här.
Jag vägrar.
Jag kommer att sakna dig.
Er båda.
Ditt skådespeleri.
Minns du vår hemliga teater?
Wadowice, skolan...
Vänner.
Klart jag minns.
Ditt barn förtjänar det här leendet, resten av hans liv.
Två leenden bland de döda, vi är de enda som är kvar.
Jusek trampade på en mina vid Monte Cassino.
Jerzy är också död.
Jag fick aldrig reda på var han dog eller om han blev begravd.
Jag vill inte lämna Polen.
Jag är polska och mitt barn...
Ni förblir polacker var ni än hamnar.
Sätt dig.
Du kommer alltid att vara polack, precis som barnet.
Det är bara himlen över er som ser annorlunda ut.
Jag skulle ha lagt det i en låda,
men det glömde jag.
Ta dem.
Nej.
Jag vet inte varför de betalar mig.
Kurian betalar punktligt.
Jag får lärarlön på universitetet, oroa dig inte för mig.
Växla till dig dollar. Det blir inte mycket, men...
- Jag vill inte ha dem. - Jag vet.
Du kan betala tillbaka senare.
Du är som en syster.
- Kamrater. - Kamrat Kordek.
Han har hand om kyrkan, det otacksammaste jobbet i hela Polen.
Kamrat Stalin sa: "Att införa kommunism i Polen"
"är som att sadla en ko."
Sen sa han: "Jag önskar att vi hade Wyszynski på vår sida."
Han är begåvad, men han låter sig inte värvas. Han är i tryggt förvar.
Ni borde stänga universitetet i Lublin.
Vi vill inte få fler Wyszynskis på halsen.
Det går nog inte. Vi måste ge omvärlden ett intryck av
att det råder religiös och filosofisk pluralism i Polen.
De har fått nya lärare, unga, duktiga och farliga.
- Exempelvis? - En viss Wojtyla, en ung präst.
Han borde inte få lära unga människor att inte vara rädda.
Rädslan är vår bundsförvant.
Framtiden kommer att ge oss rätt.
Gud också, om han finns.
Universitetet i Lublin förblir öppet.
Adam.
Kamrat?
Karol Wojtyla, lärare i etik på universitetet i Lublin.
Dessutom är han präst här i Kraków.
Jag vill veta allt om honom.
Vilka han umgås med, vad han säger, vad han tänker - allt.
Till och med när han går på toaletten.
Kom du till oss av ideologiska skäl eller för att göra karriär?
Hur så?
Jag förstår inte hur en som läser konsthistoria kan hata religionen.
Min konst lovsjunger människan, inte Gud.
Gud är vidskepelse och dimridåer.
Du är alltså renlärig.
Är du?
Jag försöker.
Biljetterna.
Om jag får be. Tack.
Nya ansikten. Vad heter du?
Janina Kuron, från Lublin.
Och du?
- Marcin Mickiewicz, från Kielce. - Ett förpliktande namn.
Och du?
Maria Pomorska, från Poznan.
- Och du? - Förlåt, jag ska läsa konsthistoria.
Kliv in. Vad heter du?
- Adam Zielinski. - Du får gärna delta, Adam.
Konsten kan styra moralen och inte tvärtom.
Ska vi börja med en fråga?
Vem vill börja?
Ja?
- Varför... - Sitt.
Hur kan vissa bete sig som djur medan andra blir hjältar?
Vissa förråder sina vänner.
Hur kan andra dö för folk som de inte ens känner?
Vem kan svara på det?
Folk blir onda för att de är rädda och olyckliga.
De blir våldsamma och självdestruktiva.
Ett intressant ämne.
Lyckan och olyckan djupt inom var och en av oss.
Descartes: "Människan befinner sig mellan Gud och intet."
"Han måste välja."
Vi måste lära ut en filosofi som bygger på mänskliga erfarenheter
snarare än kosmiska. Vi lär ut vad två och två blir.
Inte mycket, som arbetaren sa... !
Politiken driver på, filosofin är ett tidsfördriv.
- Det tål att tänka på. - Dags att äta.
Förlåt.
Det var mitt fel, jag går alltid och drömmer.
Är det du?
Konsthistoria.
Får man bjuda på nåt att dricka?
Varför inte?
Min doktorsavhandling handlar om Piotr Michalowski.
- Helt okänd för mig. - Han var en berömd målare.
Vad okunnig jag är.
Han målade Don Quixote i flera versioner i rasande fart.
Galna, starka, desperata.
- Maria? - Ja?
- Tråkar jag ut dig? - Inte alls.
Vi har mycket att diskutera.
De unga vill ha klara besked genast.
Kommunisterna...
Kommunisterna utlovar ett nytt, rättvist samhälle.
De unga tycks inte tro att en idealisk värld är möjlig.
- Vi utlovar inte himmel och jord. - Tråkar jag ut dig?
- Vad tittar du på? - Förlåt.
- Var bor du? - I Kraków, hos min moster.
Jag bor också i Kraków. Ödet ville tydligen ha det så.
Vem vet? Ödet är gåtfullt, men det finner alltid på råd.
Vi måste möta marxismen på dess egna villkor: människans frigörelse.
Sju av oss går till arbetarkvarteren som saknar kyrkor.
Vi besöker dem som behöver oss.
Bra.
Ett beundransvärt beslut.
Men det kan vara farligt, se till att ingen skuggar er.
- Adam också? - Nej, han är svår att övertala.
Adam lever för konsten.
- Du tycker om honom, eller hur? - Jag tror det.
- Tycker han om dig? - Ingen aning.
Det gör han säkert, han är ju estet. Han är nog stormförtjust.
Jag skulle vilja åka till bergen med eleverna.
- Vilken idé! - Till Tatrabergen.
Ett uppsatsämne: Det moraliska värdet av ärlighet och mod.
Bra.
Adam?
Är man full och slår sin fru, bär man hela skulden.
Det är din brist på självaktning som går ut över dina nära och kära.
Det finns inget hopp för mig.
- I så fall hade du inte kommit hit. - Jag har försökt bättra mig.
Du måste hitta kärleken inom dig trots alla motgångar.
Den är det enda som kan förändra dig.
Vår tids ondska bottnar i en sorts degradering av människan,
som ibland iscensätts av ideologier eller ekonomiska system.
Ett jordskred 2 km härifrån, vi är tvungna att stanna här!
Vi måste motarbeta dem genom att återskapa vårt heliga värde.
Jag är sen.
Tåget från Kraków.
Det förklarar varför Wojtyla inte är här än.
De gick för att ta sig nåt att äta, men jag oroar mig inför provet.
Jag gick inte på lektionerna, jag arbetar i Poznan, men läser ändå.
Hurdan är den där Wojtyla? Han är präst, eller hur?
Ja.
- Är han elak? - Elak?
Värre.
Han är en tvättäkta tyrann.
Herregud...
- Är du väl förberedd? - Ganska.
Kan du förklara Max Schelers syn på det teknologiska samhället?
Han angriper rationalisterna
som tror att vi kan härska över naturen och människan.
Och?
För honom är kärleken världens enda hopp.
- Är du också från Poznan? - Ja.
En av killarna i klassen är väldigt påläst, han hjälpte mig jättemycket.
Vem då?
Vart tog han vägen?
Witold Brozek.
Gud hjälp...
Lycka till.
Ge mig betygsboken, Witold.
Förlåt.
- Jag visste inte att... - Betygsboken.
Witold är arbetarstudent, jag har redan examinerat honom.
Du fick bra betyg.
Fortsätt studera.
Tack.
Adjö.
Dina vingar.
- Du är ju poet. - Nej, inte alls.
Jag kan bara tre rader av en dikt, den är turkisk.
En turkisk dikt? På turkiska?
"Vi har ännu inte seglat på det vackraste havet."
"Vi har ännu inte upplevt våra bästa dagar."
"Jag har ännu inte sagt dig det vackraste jag vill säga dig."
Se inte så på mig, jag blir generad.
Kom, vi är sena.
Vi är sena.
Kärleken är det gåtfullaste som finns.
Vårt behov av kärlek är omättligt.
Tyvärr uppfattar vi den på ett sätt och lever ut den på ett helt annat.
Kärleken kan inte läras ut, men det är ändå nödvändigt att lära känna den.
En sak är säker.
Kärlek och sexualitet är den bästa länken mellan själen och naturen.
Men kärlek betyder ansvar.
När en man och en kvinna förenas i sann kärlek,
blir den andres öde och framtid lika viktiga som ens egna.
Det kan bli påfrestande och tungt, men det är enda sättet att älska.
Det är faktiskt ingen lek.
Gå i frid.
- Jag förstår det inte. - Vad menar du?
Jag kan tro på Fadern och Sonen, men den helige Ande fattar jag inte.
- Nowak! - Karol.
Var har du hållit hus?
Jag arbetar i Cegielski-fabriken i Poznan.
Hur har du det?
- Dåligt. Bra, menar jag. - Hur ska du ha det?
Bådadera, det dåliga är att regimen är en karikatyr av socialismen.
Folket svälter.
Och bra för att jag känner mig stark och redo att kämpa.
Och vet du vad? Jag är kär.
Det var goda nyheter.
- Vem är hon? - Hon heter Magda.
Hon har blå ögon. Vacker. Hon är änka.
Ska ni gifta er?
Hon vill inte, hon har ett barn. Vi träffas i hemlighet.
Ge henne tid.
Och drick inte för mycket öl.
Polen är en lydstat.
Ryssarna styr både armén och regeringen.
De skinnar oss.
Alla deras projekt misslyckas.
De gör oss till fattiglappar.
Vi ska ge oss ut på Poznans gator och visa dem hur arga vi är.
- Vad tjänar det till? - Är du på deras sida?
Jag oroar mig för följderna, jag vill inte gråta över fler martyrer.
Ingen fara, oss kan de inte skjuta, vi är ju proletariatet.
Bra gjort.
Men han avslöjar sig inte, han anar nog att vi lyssnar.
Det tror jag inte.
Jag har provocerat honom tusen gånger, vi åker med samma tåg.
Han har aldrig sagt ett ord om den socialistiska regeringen.
Politik intresserar honom inte.
Kanske, med all respekt, kamrat, har du tagit miste.
Jag har inte fel, jag tänker fängsla honom.
Du ska ge mig allt jag behöver. Uppfattat?
Menar du att jag ska fabricera nåt?
Än sen?
Vad gör du då?
Då fabricerar jag nåt.
- Vem är partichef i Poznan? - Kamrat Maczek.
Jag vill tala med honom.
Du kan gå.
Radio Free Europe...
I dag, den 28 juni klockan 16.00, ryckte 2:a armékåren in i Poznan.
Strejken började tidigt i morse.
Cegielski-fabrikens arbetare tågade ut på stadens gator.
Senare slöt arbetare från andra fabriker upp
liksom förbipasserande och stadsbor.
Nowak?
Det stämmer. Vem är du, kamrat? Vi har nog inte träffats förr.
Piotr. Mamma sa att jag fick vara med om jag höll mig till dig.
Du är alltså Piotr, Magdas son.
Jag är glad att hon blev kär i dig, hon var så sorgsen och ensam.
Hon är stark och vacker.
Hon har tur som har en sån son. Ta den här.
En grupp demonstranter gick till partihögkvarteret.
Andra tågade mot fängelset
och säkerhetspolisens lokaler.
Klockan 10.15 tog de sig in i tingshuset
och distriktsåklagarens kontor.
Upplös demonstrationen genast!
- Ge er av, annars skjuter vi! - Gå hem.
- Jag stannar här. - Gå hem, sa jag!
Stick! Leve det fria Polen!
Nej...
Antalet dödade arbetare tycks närma sig 100.
Flera hundra har sårats.
Min far arbetar där, han var säkert med.
- Vad heter han? - Ignacy.
Hallå? Det är Wojtyla.
Ring monsignore Gorka i Poznan.
Ta reda på om Ignacy Pomorski lever.
Maciej Nowak och Witold Brozek också.
Tack.
Vi får strax veta.
- Jag vet var det finns vapen! - Tystnad!
Tystnad. Sätt er.
Under nazistockupationen
råkade jag hamna hos den klokaste människa jag nånsin mött.
Vi var i ett mörkt rum, vi svävade i livsfara.
Han var inte filosof, han var skräddare.
Han sa: "Vi ska segra med kärlek, inte med vapen."
"Men nazisterna har ju makten", sa jag.
Han sa: "De försvinner, ondskan förtär alltid sig själv."
"Om kärleken inte segrar, kommer de tillbaka i en annan skepnad."
Vill ni slåss mot stridsvagnar med gevär?
Vill ni offra livet? Offra inte era liv i dag.
Visa er kärlek till livet i stället.
Den vet de inget om.
Visa det upphöjda i människan.
Demonstrera fredligt, visa smärtan, besvikelsen.
Skrik ut er vägran att ta till våld.
Visa er kärlek.
Visa er respekt för livet.
- Ursäkta. - Jag måste få veta.
Wojtyla.
Han klarade sig.
Han klarade sig!
Vad sa de?
En av era klasskamrater...
...Witold Brozek, dödades.
Det är svårt att förlåta ett sånt brott.
En vän till mig sårades.
Provocera dem inte.
Det är precis vad de väntar sig.
De är inte rädda för era vapen,
men era ord är de rädda för.
Ni ser frisk ut.
Tre år i fängelse har inte försvagat er.
Vi var 17 i min klass på prästseminariet.
Tolv av dem hamnade i ett koncentrationsläger.
Trodde ni att jag skulle fara illa på ett så här fint ställe?
Jag kan stanna här tills jag dör.
Jag har min tro, en styrka som ni inte förstår.
Vad sägs om att flytta utomlands?
ltalien, kanske, eller Rivieran.
Jag hör hemma i katedralen eller i fängelset.
Ni kan återvända till katedralen, regeringen är ombildad.
Kamrat Gomulka tog över.
Han tror att ni kan återgå i tjänst.
Ni sköt mot arbetare, ni satte in stridsvagnar mot civila i Ungern.
Är det kommunism?
Det var oförlåtligt att skjuta arbetare - bråkmakare eller inte.
Ännu värre är det att så många av regeringens projekt misslyckas.
Säger ni så för karriärens skull?
Betrakta mig som er fiende, men inte som en mask.
Vi har mycket gemensamt, vi är troende båda två.
Fredliga demonstrationer skrämmer er.
Ni släpper kyrkans överhuvud för att lugna folket.
Ni begår ett allvarligt misstag.
Regeringen kan ändra sig,
men jag förblir er fiende.
Tro inte att min själ förändras bara för att ni släpper mig.
Ingen vill köpa er själ.
Vi vill förverkliga kommunismen, med nödvändiga modifieringar.
Med eller utan kyrkans stöd.
Försenad som vanligt...
Från Vatikanens sekreterare
till Polens primas, kardinal Stefan Wyszynski.
Hans Helighet, i samråd med ärkebiskopen, monsignore Baziak,
har utnämnt Karol Wojtyla till biträdande biskop i Kraków.
Han har visat ett skarpt intellekt, orubblig hängivenhet,
inre styrka, inspirerande talekonst
och djupa insikter i filosofi och samhällsvetenskap.
Han är en omtyckt lärare som har ungdomarnas öra.
Ska ni till Olsztynek? Jag måste ta tåget till Warszawa.
Tack.
- Mjölsäckar? - Det var det snabbaste sättet.
Var ni i Masurien för att göra andliga övningar?
Nej, jag hade en grupp studenter med mig, vi paddlade kajak.
Ja...
Jag har hört att ni är atletisk i överkant.
Jag var nyfiken på er.
- Vet ni varför jag kallade hit er? - Nej, ers eminens.
Ärkebiskopen, monsignore Baziak,
har utverkat er utnämning till biskop i Kraków av påven.
- Jag är för ung. - Den bristen kommer ni snart över.
Ni bör inte gå emot påvens vilja.
Jag tackar ja.
Då så, dags för en bit mat.
Karol, låt dem inte snärja dig!
Han är nervös, han vägrar säga vad han heter.
- Vi borde nog ringa polisen. - Nej.
Det är Nowak. Ni kan gå, det är ingen fara.
Nowak.
Jag kände igen rösten direkt.
Min stenhuggarvän har blivit biskop.
- Hur är det med armen? - Bra.
De försökte döda mig.
När jag reste mig, försökte de slå ihjäl mig.
- Vad gör du? - De lyssnar.
De är överallt!
Jag hittade inte mikrofonerna, men de är säkert här.
Nej, det är...
Det är andra tider nu, vi plågas inte av terror längre.
Inget har förändrats.
Förändringen är en synvilla, friheten är en synvilla.
Det kanske räcker för de lärda, men inte för mig.
- Inte för bönderna och arbetarna! - Lugna ner dig.
Besvikelse,
förföljelse, våld...
De försöker skada oss.
De ville inte se oss le.
Låt dem inte ta styrkan, drömmarna och kärleken ifrån dig.
Aldrig, kom ihåg det.
Förstår du?
Jag talar om Gud utan att nämna honom.
Jag hade just träffat pojken, jag såg dem döda honom.
- Vem var han? - Piotr.
Magdas son.
Han var bara 12.
Nu älskar hon mig inte längre, jag kunde ju inte rädda honom.
Jag blev präst för att hjälpa dem som lider.
Jag har skuldkänslor för allt jag inte kan göra.
Gå till Magda, håll om henne.
Ge henne de kyssar som hennes son inte kan ge henne.
Ursäkta, ni sa att ni hade ett viktigt möte klockan fyra.
- Vad är klockan? - Fyra.
Du milde... !
Jag ska till kommunistpartiets högkvarter.
- Varför tar ni av...? - Jag vill inte provocera dem.
Ingen polsk biskop har nånsin varit i kommunistpartiets högkvarter.
Nån gång ska vara den första.
Vad tycks? Vi delar byggnaden mellan oss.
Två våningar till ert seminarium, och två till oss.
Ett halvt seminarium är bättre än inget. Tack så mycket.
Tacka inte mig, partiet påstår att ni är öppen för dialog.
Ni är ingen fanatiker, inte reaktionär.
Det var det jag var rädd för.
Inga optimistiska leenden, tack.
Vi har trots allt samma mål i livet.
Lycka åt alla.
Lycka...
Ni var skådespelare, eller hur? Er säkerhet, ert lugn...
Självförtroende.
Spelar ni teater nu?
Det finns inte mycket att glädja sig åt, och kom inte dragande med tron.
Jag sa inget om tro, jag talade om lycka.
Tro är vidskeplig galenskap.
"Gudomlig galenskap är bättre"
"än människors visdom."
Platons ord, som ni vet.
Det västerländska förnuftets och politikens fader.
Vi har talat färdigt.
Ni återfår halva seminariet.
Jag lovar.
Ni kan gå nu.
- Var det nåt mer? - Nowa Huta.
De 120 000 invånarna väntar på att få en kyrka.
Nowa Huta är en ny stad byggd för den nya människan
som inte har behov av Gud. Vill ni ha en kyrka där?
Som biskop har jag rätt att ha den här med mig.
Jag får inte dela ut den, men...
Grip mig inte om jag ger bort den som present.
Matteusevangeliet.
Läs bergspredikan, kapitel 5.
Där finns material för er intelligens...och känslighet.
"Vem av er skulle ge sin son en sten när han ber om bröd?"
Adjö.
Ni trädde in i djävulens hus.
Ni förhandlade med honom.
Vi förhandlar inte med kommunistpartiet.
Vi besöker inte deras högkvarter.
Om ni vill diskutera med myndigheterna,
måste ni först invänta klartecken från den man
som ännu så länge är primas av Polen
och er överordnade.
Ni har rätt, ers eminens.
Jag borde ha bett om lov.
Jag avsåg inte att vara respektlös.
- Förlåt, det ska inte upprepas. - Bra.
Nåja, ni har ordnat ett halvt seminarium åt oss.
Den mannen skulle avrätta oss allihop om han fick chansen.
Men ni ordnade ett halvt seminarium.
Gratulerar. Hur bar ni er åt?
Välsignar ni mig, fader?
Karol, jag vet att du är i Rom.
Jag skriver för att berätta att vi har fått en liten Jan.
Mr Kowalski, har ni tid ett ögonblick?
Visst.
Men ödet slog till mot oss
när vi var som mest sårbara.
Slå er ner.
Jag visste att det inte stod rätt till.
Er fru hade andningssvårigheter
och upprepade hostattacker under och efter förlossningen.
Jag tog några prover, men det här var oväntat.
Skuggan på högra lungan
är tyvärr en tumör som har utvecklat metastaser.
Jag beklagar.
Hur länge?
Tre, fyra månader.
Vi har vår tro, men det är svårt när Gud överger en.
Det är ohyggligt.
Jag skriver med tårar i ögonen, i hennes sällskap ler jag.
Jag tänker inte berätta det.
Hon ska inte behöva oroa sig den tid som är kvar.
Jag behåller ångesten och smärtan inom mig.
Rådets första möte öppnas
med evangeliet i centrum.
Alla de 20 tidigare ekumeniska rådslagen har öppnats så
innan arbetet kan börja.
Människan är unik.
Vår värld är materiell, men vi har djupa andliga behov.
Vi är gåtor för oss själva och andra.
Kyrkan blir alltmer ineffektiv.
Kyrkan kan inte visa sig
i sin förlegade form längre.
Vi kan inte stå över världen och kräva lydnad längre.
Kyrkan måste verka i världen.
Människan söker sanningen.
Vi måste lösa livets svåra problem.
Vi måste ta itu med den förtvivlan som präglar vår tid.
Därför måste allmänheten stå i centrum för kyrkans liv.
Jag vill rensa ut alla former av kyrklig överhöghet.
Ja, i den nya delen av Nowa Huta.
Här bor bara arbetare, du är ju lärarinna.
De får ingen kyrka.
Vilket skäl...
Du är hopplös.
Jag kan besöka familjer på lediga stunder.
Bönder har tvingats att bli arbetare, de bor i små lägenheter.
Deras vanor och traditioner har ignorerats totalt.
Familjerna faller sönder.
Fylleri, kvinnor och barn misshandlas.
Bitterheten är så stor.
Du är för vacker för att se så sorgsen ut.
Älskar du mig hälften så mycket som jag älskar dig?
- Adam? - Ja?
- Hörde du vad jag sa? - Självklart.
Och?
"En kvinnas kärlek övervinner allt."
Jag minns inte vem som skrev det, men Wojtyla håller med.
Här är det.
- Tredje våningen, dörren till höger. - Vart ska du?
Jag glömde att jag skulle träffa nån som kan ordna jobb på universitetet.
Sätt på vattnet så länge. Tredje våningen, dörren till höger.
Jag har hört tusentals bikter.
Misären är deprimerande stor.
En sak är klar, Wojtylas uthållighet är skrämmande.
Han hjälper folk, uppmuntrar dem, pratar och pratar,
men han har inte sagt ett ord som kan vändas emot honom.
Låt mig göra nåt vettigt i stället.
Du tillhör hans grupp, du ska fortsätta att bevaka honom.
Har Wojtyla omvänt dig, eller var det hennes fina rumpa?
Arbetarna i Nowa Huta är inblandade i subversiva aktiviteter.
Jag är säker på att Wojtyla hjälper dem.
Det blir synd om dem om projektet misslyckas.
Darek!
Håll vakt, vi vill inte ha några som snokar.
Paulus sa: "Jag välkomnar krämpor, förolämpningar,"
"brist, förföljelse och lidande,"
"för när jag är svag, är jag stark."
Har de omvänt dig?
Aldrig, men det är sant.
Han som sa så hade rätt.
- Paulus? - Wojtyla.
- En biskop? - Och stenarbetare.
Länge leve vårt socialistiska fosterland!
Kordek.
Ärkebiskopen i Kraków är död.
Vilka har Wyszynski föreslagit?
Jag avfärdade dem, fanatiska anti-marxister allihop.
- Vill ni ha ett namn? - Vi har redan ett.
Ett namn som Wyszynski inte hade med: Wojtyla.
Ni begår ett misstag, Wojtyla måste stoppas.
Jag har fått höra att du är besatt av honom.
Varför?
Han har större inre styrka än de andra prästerna, inklusive Wyszynski.
- Han kan få de unga att... - Han talar bara om bön och kärlek.
Wojtyla motarbetar inte regeringen.
Han saknar organisations- och ledarförmåga.
Traditionen bjuder att ärkebiskopen i Kraków ska vara adlig.
Vi stöder en proletär.
- Wojtyla är vår värsta fiende. - Wyszynski är vår fiende.
Han är patrioten, fackförenings- mannen, en symbol för massorna.
Vi måste stödja Wojtyla mot Wyszynski.
Ni begår ett misstag.
Regeringen godkänner Wojtyla.
- Han står inte på min lista. - Jag vet.
Regeringen skulle ju inte diktera.
Beslutet är fattat.
Jag är också emot det, om det är nån tröst.
Den stora frågan är...
Oss emellan... Var Wojtyla inte med på listan
för att ni ogillar honom
eller för att ni stöder honom, och det var enda sättet att lyckas?
Var skriver jag under?
Herre, du som prövar oss
så att vi kan finna styrka,
hjälp mig med min uppgift.
Hjälp mig att lätta andras bördor.
Hjälp mig att gå den väg som inte är min.
Hjälp mig att handskas med politiker.
Hjälp mig att hjälpa dem som lider.
Sover du?
Vad drömmer du om?
Jag tycker synd om dig.
Du lurar dig själv om du tror att du är lycklig.
Du lurar dig själv om du tror att en gud som inte finns bryr sig om oss.
Du lurar dig själv
om du tror att jag kan älska dig.
Vill du gifta dig?
Vill du ha barn?
Det är uteslutet.
Jag är ensammare än nånsin.
- Hur kom du in? - Låt inte dörren stå öppen.
Jag är inte rädd. Förresten var det du som kom, inte nån tjuv.
- Vad är det? - Inget.
Du ser ledsen ut, ingen ska vara ledsen på julafton.
Sånt följer inte almanackan.
Jag kan lära dig hur man blir glad.
Vi gifter oss.
Sen får du se hur underbart det är att leva i harmoni med sig själv.
Inre frid är inte enbart för de barnsliga.
Även du kan finna den, om du låter dig bli älskad.
I kväll tar Nowa Hutas historia en ny vändning.
Wojtyla ska fira mässa vid det stora korset som arbetarna har gjort.
- Menar du allvar? - Ja.
Vad vill du? Har du inget för dig på julafton?
Jag vet vad de har i kikarn i Nowa Huta
men det är nog för sent.
Ni saknar tillstånd att samlas här, utrym området genast!
Utrym området!
Vad gör ni?
Sluta, sluta!
Vi måste få ha ett kors, vi är polacker!
Precis som ni!
Sluta, vi är här för att be!
- Tillbaka! - Vi ska be.
Ni, Nowa Hutas arbetare, har rest ett kors där ni vill bygga er kyrka.
Er stad skulle byggas utan Gud, men er vilja har segrat.
Låt det bli en läxa!
- Vem har befälet? - Kapten Lukowski.
- För mig till honom. - Följ mig.
De kan inte bortse från sanningen, inte tala om den, inte dölja den.
Kordek, 5:e departementet. Upplös mobben.
- Kamrat Kliszko. - Ge hit!
Ert kors är symbolen för offret som frälste människan.
Det gav livet ny mening
och lärde oss att älska och respektera livet.
Han trotsar oss, vi måste stoppa honom.
Om de inte är rädda för oss längre, är spelet slut! Begriper ni det?
Vi är landsmän, vi är stadsbor, men dessutom är vi Guds folk.
Vi fortsätter att kräva våra rättigheter.
Religionsfrihet är viktigare än allt annat. Att kväsa den är ett brott.
Den här stenen fick jag i Rom av Paulus Vl, den är till er i Nowa Huta.
Den är från Peterskyrkan.
På den här stenen ska vi bygga vår kyrka!
- Sätt in era män. - Här är det jag som ger order.
Gör det då, med detsamma. Tysta honom.
Tysta Wojtyla!
Jag har fått nog av er. Håll klaffen!
Följ med, inga dumheter.
Förlita er på hoppets styrka.
Förlita er på kärleken, den är starkare än döden. Ge aldrig upp.
Låt er aldrig nedslås, låt aldrig hoppet fara.
Håll tankens frihet vid liv. Kristus gav oss den för att göra oss fria.
Jag är er biskop
och jag stannar hos er så länge jag lever. Jag välsignar er.
Adam...
Du hade rätt.
Hopp, bön och kärlek, vår dolda inre styrka, kan besegra det onda.
Minns ni tumören? Titta här.
Den är borta.
Det händer ibland.
Till och med för oss läkare är kroppen fortfarande en gåta.
Ni hade tur.
Tack.
Jag är rädd, som en människa som just blivit välsignad.
Jag kan inte kalla det ett mirakel, ordet är så vagt och vilseledande.
Ett mysterium, sa doktorn, för forskarna och tron.
Du bad Padre Pio att hjälpa oss, tack för hans förböner.
Det outgrundliga ödet gav Hania styrka att bli frisk
och gjorde mig tacksam och lycklig.
Vad gör du, Pawel?
Vad är det med dig?
Du är min!
Du är min för alltid!
Berätta vad som har hänt.
Inget. Jag älskar dig.
Jag har spionerat på er.
Ja, jag är spion.
De utbildade mig.
Jag satte ut mikrofoner.
Jag lyssnade på bikterna.
Jag läste era brev.
Jag fick betalt för det.
Jag är en av många.
Jag visste att det var lönlöst.
Trots att jag hatade er,
trängde era ord in i mig, som vatten genom en spricka.
Ni talar om kärlek, ett sjukt ord.
Kärlek till avskyyärda människor.
Du är inte avskyyärd.
Smärtan och ilskan du känner är din själ.
En själ som längtar så mycket efter kärlek att den kvävs.
Om du har gjort fel, har du redan betalat priset.
Tack.
Tack, Adam. Det är en stor dag.
Två gånger har jag bevittnat livets gudomliga värde.
Gå i frid.
Allt som behöver förlåtas är förlåtet.
Du är utvald.
Nej.
Kom hit.
Kom.
Jag förlåter dig.
Jag älskar dig.
Ingen ska tvingas att bekänna tro mot sin vilja.
Människans andliga frihet, samvetets och religionens frihet,
är ett värdigt mål.
Det gäller både nu och i alla tider.
Det är inte nog att säga: "Jag är fri."
Vi måste säga: "Jag tar ansvar."
Jag vill tala om kyrkans dialog med ateismen.
Vi borde inte börja med våra Gudsbevis
utan med reflektioner kring människans totala ensamhet.
Ers excellens!
Känner ni inte igen mig?
Jerzy Kluger.
- Du lever! - Ni med, ers excellens.
Vad säger du? Minns du inte vad jag heter?
Karol.
Jag trodde du var död, jag sökte överallt efter besked.
Nån sa att du dog i Ryssland.
Jag borde ha dött tusen gånger.
Jag hittade dig.
Jag överlevde, alla de andra dog.
Jag har glömt hur man gråter.
Vi måste gråta, Jerzy.
Smärtan måste släppas fram så att alla får se den.
"Intet utom hjärtat och själen." Det var vårt motto, minns du det?
Judar och kristna måste hitta varandra.
Läs igenom brevet.
Till de tyska biskoparna, vi förlåter Tyskland och ber om förlåtelse.
Regeringen går i taket.
Tiden är inne att försonas med tyskarna.
Måste vi be om förlåtelse?
Vi behöver alltid förlåtelse.
Det är ett viktigt dokument, första steget i en reningsprocess.
Vi borde be om förlåtelse för kyrkans alla misstag.
Det vore förödande.
Miljontals människor har mördats på grund av sin ras eller sina idéer.
Vi borde be om förlåtelse för kyrkans medverkan eller tystnad.
Adam, det gläder mig att du är lyckligt gift.
Men Marias styrka kommer inifrån, inte från min undervisning.
Klappa er lille son Stefan från mig.
Du är inte troende, men du brinner för sanningen.
Det är därför du får ut så mycket av att vara universitetslärare.
Jag anar dock att klimatet hårdnar i denna ofullkomliga värld.
Hur skulle Vatikanen reagera om de fick reda på det?
Jag trotsar inte Rom, tvärtom.
De vet att läget i Tjeckoslovakien blir värre för varje dag.
- Monsignore Wojtyla? - Stämmer.
- Vi korsade gränsen. - Välkomna till Polen.
- Jiri Noga. Milan Hryc. - Här.
- Andrej Menzel. - Andrej Menzel.
Jag heter Jarko Sisyl.
Vaclav Kolar.
Här är vårt hemliga seminarium.
En präst ska bära bud om trons mysterium
och de osynliga gåvor som erbjuds hela mänskligheten.
Här ska vi arbeta. Jag prästviger er i hemlighet, sen kan ni återvända.
Där väntar uppoffringar i kampen för frihet och fred.
Min definition av "präst":
En man för andra.
1968 skrek ni:
"Inget bröd utan frihet, inga studier utan frihet."
Ni krävde bröd, frihet och sanning!
De grep oss, misshandlade de intellektuella, stängde teatrarna.
De lurade i arbetarna att vi var förrädare, de slöt inte upp.
Nu gör arbetarna uppror i Gdansk, Stettin, städerna i norr.
Militären öppnade eld.
De döda skyfflas ner i massgravar!
Vi vet sanningen, vi måste vara hos arbetarna.
Varje gång folket har rest sig och ropat: "Vi kräver frihet"
så har de blivit fria!
Gestapo! Gestapo!
Han lever, men jag är rädd.
Vet du vad de gör med fångarna? De kallar det "vägen till hälsa".
Jag orkar inte längre.
Det är en prövning, du genomlider det med honom.
Du övervinner det med honom.
Adam är modig.
Han är utvald, Gud överger honom inte.
Adam tänker på ditt leende just nu.
Den tanken blir hans räddning.
Där är du ju!
- Fick du din chokladkaka? - Ja.
Jag pratade just med din mamma om din pappa
och vad du ska få när han kommer tillbaka från resan.
Har det gått så långt?
Har du roligt? Avreagerar du dig?
Slå en spegel i stället, Kordek.
Var är din Gud nu? Vad brukar Wojtyla säga? Att Gud älskar dig?
Historien rättar alltid till det som är fel, förr eller senare.
Så säger han.
Slå mig, Kordek.
Slå så hårt du kan, han är starkare än du.
Staten kan inte ta ifrån oss våra rättigheter.
Staten kan inte ersätta rättvisan med en batong!
En stat som sjunker så djupt är dömd till undergång.
Statens angrepp på friheten är ett brott mot samhällsordningen.
Till dem vars män, kvinnor och ungdomar har dött i frihetskampen,
till alla som har fått lida för frihetens skull,
säger jag: "Ert lidande är inte förgäves."
Kyrkan är med er, på er sida!
Ve de stater som för krig innanför och utanför sina gränser.
Ve de stater som utsätter sitt folk för svält...
...och dödar och torterar.
Om Wojtyla blir primas, får han varenda polack med sig.
Döda honom.
Är du galen?
Nu är jag kanske det, men inte när jag varnade er för det här.
Nu är det för sent. Jag beklagar er och oss andra, och vårt land.
Vad fint... !
Påven är död.
- Hur sa? - Johannes Paulus är död.
I går natt, efter bara 33 dagar.
Jag tyckte om honom.
Vet ni vad han sa när vi valde honom?
"Må Gud förlåta er för vad ni just har gjort."
Kan de inte ena sig? Jag måste tillbaka till Kraków.
- Tålamod. Benelli blir snart vald. - Förhoppningsvis.
Kardinal Siri, 53.
Kardinal Benelli, 57.
- Ers eminens... - Koenig?
Varför inte en polack?
Otänkbart, jag är alldeles för gammal.
Jag syftade inte på er, vi vill föreslå Wojtyla.
En lysande idé, men han är för ung och okänd, han blir aldrig vald.
Han är en av våra skarpaste hjärnor, han är stark, lugn och tydlig.
Varken vänster eller höger, dessutom är han optimist.
Vi är rädda att han vägrar.
Jag övertalar honom.
- Herren kom och kallade er. - Vad menar ni?
Om ni blir vald, lova att inte vägra.
Tänk på vad Kristus sa till Petrus i Quo Vadis?
Ett enda ord: "Acceptera."
Wojtyla. Wojtyla.
Kärleken förklarade allt för mig, kärleken löste mina problem.
Därför beundrar jag kärleken var den än bor.
Om kärleken är lika stor som den är enkel,
om den enklaste längtan kan rymmas i nostalgi,
så förstår jag varför Gud vill bli åkallad av enkla människor
vars hjärtan är rena, men som saknar ord att uttrycka sin kärlek.
Gud kom ända hit
och stannade ett kort steg från tomheten,
helt nära våra ögon.
Livet är kanske en våg av förundran.
En våg högre än döden.
Var inte rädd, aldrig nånsin.
De vördade kardinalerna
har utsett en ny biskop av Rom.
De kallade honom
från ett avlägset land.
En polsk påve!
Avlägset, men ändå så nära,
i den kristna gemenskapens tro och långa historia.
Magda! Magda!
Han är min vän.
- Jag var rädd... - Adam! Adam!
...när jag blev vald till påve...
...men jag böjde mig i lydnad
för Herrens vilja
i fullständig förtröstan på Hans moder
den heliga madonnan.
Jag vet inte om jag kan uttrycka mig på rätt sätt på ert språk,
vårt italienska språk.
Om jag gör fel...
Om jag gör fel, rättar ni mig.
Fixed by: bullit